Kniha Marjane Satrapi s názvem Šitíčko je průhledem do intimního světa íránských žen s jejich milostnými eskapádami. Tyto důvěrné rozhovory jsou podány klasickým komiksovým stylem, který je autorce vlastní. Jsou intimní a nekonvenční, jsou vtipné, plné lásky i bolesti. Jsou denodenním zašíváním roztrhaných srdcí – a nejen těch, jak odkazuje sám název komiksové knihy.
„Název odkazuje žertovným tónem na jistou praktiku: ženy v Íránu si někdy před svatbou, aby jejich ženich neměl pocit, že byl ukrácen na svých patriarchálních právech a ošizen na zboží, nechávají chirurgicky sešít porušenou panenskou blánu.“
A tak se sejde v jednom kruhu několik žen, včetně Marjaniny babičky i matky, a probírají své i cizí zážitky, které je ve výsledku pobaví i stmelí v jednu jedinou silnou duši ženy.
Nejlíp si člověk vylije srdce, když mluví o jiných za jejich zády.
Marjanina babička zde – podobně jako ve významném Marjanině díle Persepolis působí velice moderním a otevřeným dojmem. Nemá zkostnatělé názory, nestydí se před svou vnučkou mluvit o sexu, no, a o mužích si také myslí své. Takže i se svým manželem, kterému se ze společnosti dam nechce odejít, si hravě poradí.
Když čáp zestárne, i žába ho přefikne.
Důvěrné rozhovory íránských žen se pak začnou točit mezi volbou ženicha, kvalitou evropských mužů, problémů v sexuální sféře i třeba kolem plastické chirurgie. Všechny tyto body – opětovné zašití panenské blány nevyjímaje – by možná kdejaká evropská žena v takové knize nečekala. Možná právě proto by si ji měla přečíst.
Řada íránských i arabských spisovatelek je známá svým literárním přístupem bořícím bariéry. Shazují hidžáb a snaží se ukázat tvář a duši ženy, která je vlastně společnou duší ženy bez kulturních hranic. Každá žena má podobné starosti, svou hrdost i velkolepou mozaiku snů, které si chce splnit, stůj co stůj. A o tom je i tahle kniha. Je o silné ženskosti a kouzlu, které každého muže stejně nakonec dostane na kolena. A pokud ne? Dá mu alespoň brilantním způsobem najevo, o co vlastně přišel.
(SATRAPI, Marjane. Šitíčko. Praha: BB/art, 2008)
![](https://www.digitimes.cz/wp-content/uploads/2016/08/digitimes2x.png)